L’autoedició és la sortida de molts escriptors que no han trobat el suport d’una editorial convencional o que simplement volen que no els retoquin l’obra.
La contrapartida és que, a part de pagar, han de treballar molt en la promoció. És el cas de Gener Barjola, que ja ha publicat dos llibres, ‘Alprazolam’ i ‘Poesia de crisis: derecho a la tristeza’, amb Círculo Rojo, una de les editorials líders en l’autopublicació, amb un catàleg de més de 5.000 autors. Després de molts anys escrivint, Barjola va decidir publicar el seu primer recull de poemes, i a l’hora de treure el segon va continuar aposant per l’autoedició tot i rebre ofertes d’editorials convencionals. “Vaig decidir tornar a repetir l’experiència perquè és molt bona i no volia que em toquessin ni una coma.”
Anna Casamitjana també va triar Círculo Rojo per publicar la seva primera novel·la, ‘Ànima d’acer’. Ella, però, preferiria formar part d’una editorial convencional, sobretot, argumenta, perquè ofereixen una distribució més efectiva que en el cas de l’autoedició. Casamitjana creu que encara hi ha una certa discriminació cap als autors que escullen aquesta fórmula de publicar, sobretot per part de les grans llibreries. En el seu cas la novel·la està funcionant i algunes editorials s’hi han interessat, per això ha decidit començar a parlar amb un agent literari.
Veient l’èxit d’editorials com Círculo Rojo, els grans grups editorials comencen a interessar-se per l’autopublicació. Sense fer grans inversions, poden fer el seguiment de molts més autors que, si tenen èxit, poden acabar incorporant al seu catàleg convencional. La primer a apostar per aquesta modalitat va ser Penguin Random House, amb el segell Caligrama. Segons la seva responsable, Mireia Sainz, “l’autedició és un gran planter de talent en què es poden trobar noves veus”, i afeigeix que és una bona sortida per als “llibres que són bons però no es poden arribar a publicar”.
Verónica Fabra va decidir publicar la novel·la ‘Raíces y alas’ amb Caligrama. En valora les grans possibilitats de distribució que li ofereixen. Reconeix que comparat amb les editorials especialitzades en autoedició ·el cost del llibre és més alt, però la veritat és que jo m’he mogut molt i he recuperat la inversió”. En publicar amb una gran editorial, a més, també té l’incentiu que li acabin publicant el llibre per la via convencional.
Aquesta fórmula de publicar sembla que creixerà, i molt, en els pròxims anys. De moment, i seguint l’estela de Penguin Random House, Planeta també s’ha apuntat a l’autoedició amb el segell Universo de Letras.