és una aplicació que neix a Gràcia amb l’objectiu de fomentar el consum responsable i evitar la compra d’objectes que, potser, només es necessiten en moments puntuals. Per això, proposa crear comunitat al barri i generar xarxes de demanda i préstec. Una furgoneta per fer una mudança o un generador elèctric són alguns dels objectes que s’han deixat, però el més habitual són productes infantils, de cuina, a l’hivern d’esquí o a l’estiu de platja. Aquesta proposta, que va començar a través d’un grup de whatsapp, ja s’ha estès a tota la ciutat.
D’un grup de whatsapp a 2.000 usuaris
El Javier Velasco va imaginar Lendi després de viatjar molt amb poc equipatge i adonar-se que realment necessitava molt poques coses pròpies. A més, es va adonar que a la gent li agrada ajudar els altres i poder prestar. Per això, un cop a casa va crear un grup de whatsapp amb veïns de Gràcia que, amb poc temps, va reunir més de 40 membres. Com que s’anava ampliant i hi havia més barris que volien participar en la comunitat, Velasco va decidir tirar endavant una aplicació per a telèfon mòbil. Fa gairebé un any que funciona Lendi, una app amb set persones que la gestionen, amb usuaris de tots els barris i amb comunitats que comencen també a Girona, Alcalá de Henares i València. Un total de 2.000 membres.
Consum responsable
El Javier Velasco explica que és una manera de reflexionar sobre l’hiperconsumisme. “No fa falta tenir tantes coses, hi ha una estadística molt bona que diu que el 80 % de les coses que tenim a casa les utilitzem una vegada al mes o menys. Quan entres en aquesta mentalitat la gent demana de tot”, diu.
Connexió veïnal
Lendi neix com una aposta per un consum responsable, però de rebot, està creant comunitat. Pels usuaris, conèixer els seus veïns també dona valor a l’aplicació. És el cas del Brais Padín, que ha deixat molts objectes. L’últim, un patinet: “Al final és una cosa que tinc a casa que utilitzo poquíssim, perquè vaig en bici normalment, i me l’han demanat dues persones i l’ha tingut un gairebé dos mesos i l’altre dues setmanes. Al final, és: tinc una necessitat puntual d’alguna cosa física, però quan piques a la porta són cares que passen a ser conegudes.” Aquesta connexió també es fomenta amb trobades que s’organitzen dels usuaris.
Després d’una campanya de micromecenatge que van fer el mes de maig, han obtingut els recursos econòmics, per seguir ampliant el projecte i continuar creant connexions entre els veïns del territori.