Al Paral·lel hi ha un bar que ha trampejat les adversitats durant més d’un segle i, avui, continua sent punt de trobada per a la gent del barri. Durant bona part del segle XX, el Bar Borrell va ser un refugi per als amants de la tauromàquia i va arribar a congregar dues penyes taurines.
![](https://img.beteve.cat/wp-content/uploads/2024/07/VPA-bar-borrell-02-1024x576.jpg)
A l’avinguda del Paral·lel, número 84, hi ha el Bar Borrell, un local centenari que va viure els anys daurats d’aquesta zona de Barcelona. Es va fundar el 1909, l’any de la Setmana Tràgica, per la família Borrell, que va seguir al capdavant del negoci fins al 2005, quan la família Mesero se’n va fer càrrec. Víctor Mesero Chillón confessa en aquest ‘Va passar aquí‘ que està molt orgullós de dirigir un local tan emblemàtic.
Anys daurats del Paral·lel
Víctor Mesero explica com era la vida del Bar Borrell quan estava envoltat per més d’una dotzena de teatres que omplien cada nit. El bar era punt de trobada de tots aquests espectadors abans de les funcions, quan hi anaven a sopar. Però també després, quan les vedets i la resta de treballadors dels teatres hi passaven per sopar cap a la una de la matinada. Una festa que es podia allargar fins a les quatre. I a les vuit del matí, en punt, tornaven a obrir.
Per la tarda, l’ambient era un altre. Com a molt bars de la ciutat, era el moment dels jocs de taula. S’organitzaven partides de cartes, domino i escacs a les taules de marbre que són les mateixes que hi ha actualment.
![](https://img.beteve.cat/wp-content/uploads/2024/07/VPA-bar-borrell-03-1024x576.jpg)
No tots els bars són iguals
Segons el Víctor Mesero, el que més valora la seva clientela és que aquest bar “no és com els altres“. Per ell, la diferència amb molts altres locals és que aquest “té un caliu especial“. Per aconseguir això, explica, van decidir mantenir tot el que es van trobar, des de les taules de marbre, fins als miralls, la barra, etcètera. L’únic que han hagut de reformar és el terra “perquè era de fusta i estava malmès”.
Per aquest motiu, assegura que no triaria cap altre bar, perquè “els locals emblemàtics són el més bonic de la ciutat, i permet que aquest patrimoni històric segueixi existint“.